Mindsker spild i fødevareproduktionenAf Naia Bang, 2011 Projekt ’Intelligens i Fødevareindustrien’ arbejder med modeller, der kan hjælpe en fødevareproducent til at udregne præcist hvor i produktionsprocessen, han skal sætte ind for at undgå spild. Mange virksomheder i fødevareindustrien står med den udfordring at sikre, at der virkelig er 500 gram af fødevaren i den pakke, der skal indeholde 500 gram. Drejer det sig om hakket kød, er det relativt nemt at styre. Men er det nu blandet slik i forskellige størrelser eller kyllingeunderlår, er det straks sværere at ramme de 500 gram helt nøjagtigt. Er der mindre – blot et par gram – føler kunden sig snydt. Er der mere, er det en dårlig forretning for virksomheden. Men somme tider kan det betale sig at lade folk, der intet ved om fødevareproduktion – og som har en helt anden tilgang til tingene – kigge på de udfordringer, man står overfor. Og de løsninger, de finder frem til, kan være både utraditionelle og særdeles effektive. Det er de tre tekniske projektledere på CISS ConneCT, Jens Alsted Hansen, Jan Jakob Jessen og Andreas Popp, i fuld gang med at bevise. ”Vi besøgte fagmessen Food PharmaTech og oplevede det her som en gængs problematik – og en problematik, som virksomhederne løser meget forskelligt,” fortæller Jens Alsted Hansen, der nu, sammen med sine to kolleger, er gået i gang med at udvikle en demonstrator. Demonstratoren skal vise fødevareindustrien, hvordan man kan blive langt mere effektiv i pakketeringen. Programmet tænker Lean ”Vi er ved at udvikle et program, der, via en række controllere, analyserer konsekvensen af de forskellige strategier i pakketeringen. Det ser på omkostning kontra effektivisering – vi kan godt kalde det et Lean-værktøj. Og resultatet skulle gerne være, at man, ud fra den her analyse, er i stand til at træffe et valg omkring omlægning af processen i pakketeringen, så man bliver mere omkostningseffektiv,” påpeger Jens Alsted Hansen. Det lyder som en gave til fødevareindustrien. Men den stiller også krav. ”Præmissen for de her demonstratorer er, at virksomheder sætter sig sammen i klynger og drøfter fælles problematikker. Vi kan ikke udvikle et projekt, der giver én virksomhed en konkurrencefordel frem for andre – med mindre vi direkte er hyret af dem. Men det er meget grænseoverskridende at skulle sidde og snakke om problemer i produktionsprocessen med sine konkurrencer. Så derfor kan det godt være virksomheder fra forskellige grene af fødevareindustrien, der går sammen,” forklarer Jan Jakob Jessen Skal tænke ud af boksen ”Et eksempel er et netværk bestående af blandt andre Danfoss og Skov, som Aalborg Universitet har været involveret i. De to virksomheder er ikke konkurrenter men havde identiske problemer. De har været sammen og har vidensudvekslet med hinanden og har på den måde været med til at definere nogle indsatsområder, de gerne ville have os på universitetet til at se nærmere på,” fortæller han og fortsætter: ”Det er et tilsvarende samarbejde, vi ønsker med virksomheder inden for fødevareindustrien. Det kræver meget benarbejde – både af os og af de virksomheder inden for fødevareindustrien, der ønsker at gå med i et sådan projekt. Og det kræver, at de virksomheder, der er med i et sådan projekt, tør tænke nytænkning. Kan vi få etableret et sådant samarbejde, er der ingen tvivl om, at vi i fællesskab kan gøre dansk fødevareproduktion langt mere omkostningseffektiv og dermed mere konkurrencedygtig.” |